MŪSU ĒRAS 33. GADS JERUZALEME
Mesijas laikā
Romas impērija plešas tūkstošiem jūdžu garumā.
Šo impēriju baro asinis
un sargā bailes.
Viņi atņems visu.
Ielūgs uz savām spēlēm skatīties, kā citi cieš,
un aizmirstu to, ko pats esi zaudējis.
Viņi tevī atstās tikai rūgtumu
un vēlmi pēc atriebības.
Tev nevajadzēja atgriezties.
Tev vajadzēja mani nogalināt.
Es to izdarīšu.
Nenokausē savu zirgu pārāk ātri.
Vēl trīs apļi!
PIRMS 8 GADIEM
Neatpaliec, Džūda!
Neapkauno sevi!
Uzmani savu aizmuguri, brāl!
Tu esi princis, nevis karotājs!
Princis Džūda Ben-Hurs, ebrejs.
Mesala Severess, viņa adoptētais brālis, romietis.
Viņi bija tikpat lieli draugi kā sāncenši.
Tu krāpies!
Krāpos? Romiešiem viss ir taisnīgi!
Zemiski!
Džūdas tēvs nomira
cerībā, ka divi brāļi
būs piemērs vienotībai šajā sadalītajā zemē.
Krāpšana!
Vēl viens aplis!
Džūda.
Džūda!
Palīgā!
BEN-HURS
Māt?
Džūda ir ievainots! Palīdziet!
Mamma!
Auklīt. Auklīt, palīgā. Paņem viņu.
- Uzmanīgi. - Kas notika?
Džūda!
- Zaudējis daudz asiņu. - Viņam viss labi?
- Kas notika? - Tur bija akmens.
Māt?
Ātri, atved ārstu savam brālim.
Tirza! Skrien!
- Ester? - Jā, tēvs?
Sagatavo istabu saimniekam Džūdam.
- Atnes ūdeni. - Pasteidzies, Ester.
Uzmanīgi, uzmanīgi.
Atnes ūdeni.
Augšā.
Viņš ir ļoti savainots. Ko tu esi izdarījis?
Neko. Tas bija negadījums.
Džūdu nometa no zirga.
- Mēs jājām un... - Sacentāties!
Mammu...
Ko man darīt?
Esi darījis jau pietiekami. Lūdz Dievu.
Mans dēls, vai viņš dzīvos?
- Minerva... - Viņš atkopsies.
- Ārsts solīja. ...Dieviete,
dziedini viņu.
Bet, māt, viņš cieš lielas sāpes.
Par to jāpateicas Mesalam.
Esi stiprs, saimniek Džūda.
Pagaidi.
Tu esi kā eņģelis.
Tirza.
Ej gulēt.
Arlabunakti.
Mēs pielūdzam dažādus dievus, Mesala.
Vai mums bija jautri?
- Ester, padejo ar mani. - Es nedrīkstu.
Mēs varam dot ieganstu tenkām.
Varam izraisīt skandālu. Nāc.
Es tev palīdzēšu.
Es pati varu. Nav tava vieta.
Ārpus Jeruzalemes ir visa pasaule.
Grieķija, Persija, Ēģipte.
Es to gribu redzēt.
Apnicis par to lasīt, klausīties no ceļotājiem.
- Tiešām? - Jā.
- Bet tev tas izklausās tik viegli. - Nav gan viegli.
Bet tāda ir dzīve.
Tirza.
Lūdzu, palīdzi man tikt līdz guļamistabai!
Pārāk daudz brīvā laika pavadi ar Mesalu.
Ja tā nebūtu, tev nebūtu par ko sūdzēties.
"Apžēlojies par mani, pasaule!"
"Neviens no maniem 359 dieviem man neuzsmaida."
Nesmejies.
Kas tev kaiš? Ir taču svētki.
Tavas ticības svētki, ne manējās.
Tāda ir vīna vērtība, ka tas nediskriminē.
Kas notika ar tevi un Tirzu?
Tava mātei nepatīk mūsu sarunas.
Kam rūp, ko māte vēlas.
Tavai mātei rūp.
Un?
- Paklau, Džūda, es... - Tev ir jūtas pret Tirzu.
Mesala, es tās pieņemu.
Ko man ar tām darīt? Tu un tava karaliskā ģimene.
Kāda tam nozīme?
Labāk, lai viņa uzmanību pievērš tev
nekā citam brutālam tipam.
Paldies.
Es nesaku, ka tu esi neģēlis, es saku, ka esi brutāls.
Simonides, ej gulēt. Mesala!
- Ja jūs ar Tirzu apprecētos... - Kā?
Tad mēs būtu ģimene. Mēs neesam ģimene, vai ne?
Vai ne?
Esmu tikai tavas ģimenes pieņemtais zemas kārtas bārenis.
Ak dievs. Protams, mēs esam ģimene!
Tu esi mans brālis. Vienmēr būsi.
Viss, kas pieder man, ir arī tavs.
Nē. Man nekad nebūs tavs vārds.
Ikreiz, kad piemin manu vārdu,
to pieminēs kopā ar stāstiem par vectēvu.
Līdz es atgūšu reputāciju.
Mesala, pagaidi!
Mesala.
- Kurp tu dodies? - Uz Romu.
Pagaidi. Kā to saprast, uz Romu?
Mesala, beidz.
Imperators rekrutē vīrus, lai apstādinātu dumpi Ģermānijā.
Viņš rekrutē idiotus, lai tie cīnās un mirst.
Nespēju noticēt.
Pēc visa tā, ko esam tavā labā darījuši,
tu gribi doties un cīnīties to slepkavu labā!
Samaksa ir laba.
"Samaksa ir laba"?
Varēšu atgriezties pie Tirzas ar godu un bagātību.
Bagātība neko nenozīmē.
- Nenozīmē tad, ja esi bagāts. - Mesala, lūdzu.
Pasaki Tirzai...
Ja vēlies viņai ko teikt, pasaki pats.
Citādi tu vienkārši aizbēdz.
Džūda?
Kur ir Mesala?
PĒC 3 GADIEM
Mesala,
es ceru, ka šī vēstule tevi atradīs.
Tāpat kā visas citas, ko šo 3 gadu laikā esmu sūtījis,
atbildi es negaidu.
Tikai ceru, ka neatbildi savas izvēles dēļ, nevis nāves dēļ.
Es vienmēr izvēlos ēdienu neaplūkot, pirms to ēdu.
Iespējams, tā ir vislabāk.
Jeruzalemi tagad grūti pazīt.
Ko? Uz ko tu skaties?
Uz arēnu.
Romieši turpina atstāt savas pēdas,
būvējot savas arēnas.
Kad tu atgriezīsies mājās, es godāšu šo varenību,
uzvarot tevi kaujas ratu sacīkstēs, ko jūs romieši tik ļoti mīlat.
Jā, protams.
Bet, brāl, man tev jāpastāsta jaunumi.
Lūdzu, pagaršo.
Pirms diviem mēnešiem Esteres tēvs atrada savai meitai bagātu romieti.
Mums vēl jāatrod kaut kas īpašs tev.
Nē, viss kārtībā, Man neko nevajag.
Devu savu svētību, sirdī nojauzdams, ka tā ir kļūda.
Tas man atgādināja, kā es mātei mēdzu jokot,
ka kādu dienu mēs apprecēsimies...
Ej ar Dievu.
... zinādams, ja viņas dēls, princis,
apprecēs kalponi, tas liks viņai ātrāk nosirmot.
Es nespēju viņu atlaist.
Ja tu mani atstāsi, man vairs nekā nav.
Tagad viņa ir mana sieva, brāli.
Lai arī mums kopā ir brīnišķīga dzīve,
romieši pār pilsētu ir uzlikuši savu smago roku.
Atkārtoti uzbrukumi viņus padara nepacietīgus.
Paldies dievam, esam spējuši noturēt pozīcijas.
Pagaidām.
Uzklausi mani.
Sargā sevi. Atgriezies mājās.
Klausīšos tavu ceļojumu stāstus.
Džūda.
- Ko tu atradi? - Es nezinu, kas tas ir.
Zinu, kas tas ir! Tas ir "Senet" dēlis.
- Cik tas maksā? - Piecus šekeļus.
Zelotu šodien sodīs
ar ierasto krustā sišanu.
- Nē! - Lai šis sods
kalpo par brīdinājumu.
- Zeloti. - Viņi vēlas tikai brīvību.
Par kādu cenu?
Ja notiks pēc viņu prāta,
te ieradīsies visa Roma.
Kur tad būs mūsu brīvība?
- Cik tas maksāja? Pieci? - Paldies, kungs.
Brīvība ir citur.
Kā, lūdzu?
Mīliet savus ienaidniekus.
"Mīliet savus ienaidniekus." Ļoti progresīvs skatījums.
Patiesība.
Dievs ir mīlestība. Kas paliek mīlestībā, tas paliek Dievā.
Kur būs jūsu mīlestība, kad romieši
pret mums, pārējiem, pavērsīs savas dusmas?
Naids un bailes ir meli.
Tie mūs pavērš vienu pret otru.
Tie ir meli, kas padara mūs par vergiem.
Viņam jums ir plāns.
Ja Viņam man ir plāns, kā tad es esmu labāks par vergu?
Kāpēc nepajautā viņai?
Estere.
Viņa teiktajā ir patiesība. Ir jābūt kaut kam labākam.
Par ko labākam?
Paskaties apkārt.
Ielās ir slimie un nabagi.
Mums jābūt pateicīgiem, ka neesam viņu starpā.
- Ziedojiet, lūdzu! - Varam būt vairāk nekā pateicīgi.
Estere, es nenoliedzu, ka pasaule ir ļauna.
Bet mūsu atbildība ir rūpēties par sevi
un sev mīļajiem.
Ja cilvēki par sevi rūpētos, mēs būtu glābti.
Ja Dievs ir taisnīgs, tad mums jādara taisnīgas lietas.
Ja Dievs pastāv, kāpēc tad viņš nav taisnīgs pret pasauli?
Nāc man līdzi.
Seko man. Šurp.
Ejam. Nāc līdzi.
Kas tur ir?
Džeikob, pārstāj. Viņš ir mans brālis.
Nolaid savu nazi.
Nolaid nazi.
Džūda.
- Kas ar viņu notika? - Viņš ir ievainots.
- Jā, to es redzu. Kā? - Kapsētā.
Romieši ņem mūsu senču kapakmeņus,
lai būvētu savu arēnu.
Vairs nē.
- Jūs esat zeloti! - Mēs cīnāmies par jūsu brīvību.
Es redzu, ka tiek ievainoti jauni zēni.
Mums vajadzīgs ārsts.
Nē, ārsts noziņos virsniekiem.
Aizej pēc sveces. Ej.
Man vajag nazi.
Kā tevi sauc?
- Dismess. - Dismess.
Es ceru, ka tagad ar sevi lepojaties.
Jūs zināt mūsu mērķi.
Neatkarība no Cēzara, Svētās zemes atbrīvošana.
- Nogalinot romiešus? - Mēs atriebjam nodarīto.
Ne šeit. Ne Jeruzalemē.
Dismes, mazliet sāpēs, tad viss.
Paskatīsimies.
Tu arī piedalies?
Vīrietis, ko tu mīli, ir romietis!
Mēs nenogalinām visus romiešus.
Mirušos tas nespēj mierināt.
Ja jūsu tēvs būtu dzīvs, viņš mūs atbalstītu.
Jūs to nezināt, tā kā varat paklusēt.
Šīs ir arī jūsu mājas, jūsu zeme.
Viņi mūsu brāļus padara par vergiem,
un jums ir vienalga?
Nogalināšana mūs neatbrīvo.
- Nekā nedarīšana atbrīvo? - Tā saglabā mieru.
Jūs jaucat mieru ar brīvību.
Džeikob.
Augstie priesteri, jūs, augstākā kārta...
Jūs gūstat Cēzara labvēlību apmaiņā pret paklausību.
Mēs - pārējie saņemam pabiras.
Vardarbību nepiedošu.
Neviens jums atļauju nejautā.
Mana ģimene un māja, lai būtu no tā tīra.
Vācieties laukā.
- Zēns? - Šeit viņš ir drošībā.
Drošāk nekā ar jums.
Es teicu - laukā!
Zini, māte lolo cerības par mazbērnu.
Viņa man katru dienu vaicā. Es viņai saku: "Drīz."
Bet es zinu, ka "drīz" viņai nav gana ātri.
Izklausās brīnišķīgi.
Džūda Ben-Hurs?
- Jā? - Sekojiet mums.
Kur jūs viņu vedat?
Neuztraucieties, sliktu neesam darījuši.
Viss kārtībā, ej iekšā.
Es atvedu to ebreju.
Neesmu daudz mainījies, ko?
Tu izskaties kā viena no statujām,
ko romieši visur uzstāda.
Tu izskaties kā māls, no kā tās taisa.
Statujas taisa no marmora, nevis no māla.
No tevis tādu netaisītu.
Paskat tik!
Oho.
Stāsti. Stāsti man visu.
Augšā, Mars!
Uz priekšu!
Es neesmu pārliecināts, ka gribēsi dzirdēt visu.
Un tev bija taisnība par kareivju dzīvi.
Negulētas naktis dubļos. Auksts un slapjš.
Drusus, uz priekšu!
- Ja paliksim šeit, mirsim! - Tad ej!
Kādu nakti Persijā...
Tavs vārds?
... es satiku viņu.
- Tavs vārds! - Mesala Severuss.
Kapteinis Mesala Severuss. Šie tagad ir tavi vīri.
- Sāc vadīt! - Ser!
Viņa vārds ir Poncijs Pilāts.
Viņš man deva iespēju.
Viņš atgādināja, par ko mēs cīnāmies.
To, kam mēs ticējām, Džūda.
Par civilizētu pasauli, progresu, labklājību, stabilitāti.
Es karoju un gāju cauri valstīm
un pāri kontinentiem, par kuriem reiz sapņoju.
Savus vīrus vadīju no kaujas uz kauju, līdz slavas augstumiem.
Bet mēs satriecām nevainīgu civilizāciju brīvību
tikai tāpēc, ka viņi bija atšķirīgi.
Redzēju, kā tiek izliets daudz asiņu.
Vairāk, nekā spēju aprakstīt.
Uzmanību!
Īstā cīņa bija ar manu komandieri,
Markusu.
Kāpēc neesi uzbrucis pilsētai?
Uzbrukums nebija vajadzīgs. Mana pavēle bija pilsētu samierināt.
Atstājot pilsētu bez spējīgiem vīriem.
Kas apstrādās ražas laukus...
Mums jāiznīcina sacelšanās visos impērijas kaktos.
Ja vēlaties impērijai piedāvāt vēl vienu nedzīvu
- sēnalu... - Mesala Severus?
Esam dzirdējuši stāstus par tavu vectēvu.
Viņa dalību Jūlija Cēzara nodošanā.
Kā viņš vaimanāja, kad viņu sita krustā.
Par spīti tam, es esmu pateicīgs, ka Pilāts ir manā pusē, brāl.
Vēl pateicīgāks esmu satikt tevi.
Es arī.
Pirms aizgāji, tu biji tikai parasts Hurs.
Māte katru dienu skuma pēc tevis.
Piedod, ka atstāju tevi vienu ar viņu.
Tirza?
Kā viņai iet?
Tirzai iet labi.
Džūda, vai tu viņai pateiksi...
Nē, pasaki viņai pats. Viņa vēl nav precējusies.
Ak kungs, tev vēl tie ir.
Kāpēc tu nerakstīji?
Ko es teiktu?
Es nezinu. Ka esi dzīvs. Ka tev viss labi.
Jebkas būtu labi.
Džūda,
bija jānostājas pašam uz savām kājām.
Tava ģimene man deva visu.
Es gribēju atdarīt manis labā darīto.
Tagad es to varu.
Džūda, paklausies.
- Man vajag tavu palīdzību. - Mesala.
Tevi vajag laukā. Ir bijis vēl viens uzbrukums.
Nestuves, lūdzu, šeit.
Ko stāsta par Ponciju Pilātu?
Godīgi sakot, neko labu.
Pēc dažām dienām viņš vēlas jāt caur Jeruzalemi
leģiona priekšgalā.
Kāpēc?
Zeloti.
Esmu mēģinājis ar viņiem mierīgā ceļā, bet tas nedarbojas.
- Tāpēc tagad vedīsi leģionu. - Tā nav mana izvēle.
Viņi no Romas vēlas tikai atgriezt savu zemi.
Tā nekad nav bijusi viņu zeme. Tā piederēja jums, bagātajiem.
Tu taču neceri uz Zālamana laika atgriešanos.
Kad zeloti būs beiguši ar mums, viņi vērsīsies pret jums.
Politika man nerūp. Man rūp, lai ir miers.
Tad esam vienojušies!
Zeloti ir kopējais ienaidnieks.
Tu esi princis. Tavi ļaudis tevi klausīs.
Poncijam Pilātam ir jāizjāj viscaur Jeruzalemei.
Tas ir viss, ko lūdzu.
Brāli. Esmu bijis prom ilgu laiku.
Ja esmu atgriezies, tici, tas ir svarīgi.
Es gribu tev iedot šo.
Esmu ar to daudz paveicis.
Es būtu tikai priecīgs,
ja tas paliktu tavās rokās un netiktu izmantots.
Runāšu ar ļaudīm, uzzināšu, ko varu darīt.
Paldies.
- Bet tev jāatnāk vakariņās. - Nākšu.
Nekas īpašs. Parastas vakariņas.
Apsolu. Parastas vakariņas.
Ko tas viss nozīmē?
Kapsētā noticis uzbrukums. Zeloti.
Mesala.
Kas notika, Lūcij?
Zeloti.
Viņi tumsas aizsegā lielā skaitā ielavījās nometnē.
Mums nebija izvēles...
Cilvēku pateicība par bezasiņu apspiešanu.
Ko tavi vīri te darīja?
Bija pavēle savākt akmeņus arēnai.
Tu saproti, ka šī zeme ir svēta.
Šie ir jūdu kapi.
Es informēšu Pilātu.
Ja uzvedīsities kā okupanti, jūs sagaidīs posts, apsolu.
Tu esi tikpat nodevīgs kā nejēdzīgs?
Tas ir mana brāļa loks.
Tev jāatpūšas.
Viss labi.
Man jāpārsien brūce.
Sēdies.
Ja gribēsi vēl kādu vietu saukt par mājām,
tev būs jābūt uzmanīgākam.
Ļaudīm, ar ko esi kopā, tagad ir nepatikšanas.
Redzu, ka viņi tevi pārliecinājuši par cīņu,
bet īstenība ir cita.
Kā tu to vari zināt?
Zinu, kad tevi atradu, tu biji gandrīz miris.
Un kā dēļ?
Tātad gribi teikt, ka esi ar romiešiem izlīdzis?
Mēs neko nemēģinām izlīgt.
Vēlamies brīvību, kāda mums bija piedzimstot.
Ja romieši to nedos, būs jālieto spēks.
Cik daudz romiešu tu vispār pazīsti?
Vai kaut reiz esi ar kādu runājis?
Neraidi naidu uz visiem, ja nevienu nepazīsti.
Vari palikt te, cik ilgi vēlies.
Kad izveseļosies, tev jāatgriežas pie ģimenes.
Vajadzētu.
Bet mans tēvs bija stiprs un vesels, tāpēc romieši viņu nogalināja.
Mana māte bija auglīga, viņi darīja ar viņu, ko gribēja.
Visi, uzvedieties normāli.
Viņš nāk.
Dieva dēļ, normālāk.
Esi sveicināts mājās.
Tas ir kapteinis Drususs, otrais komandieris.
- Sveicieni. - Jums, princi.
Pateicoties šim vīram, es esmu dzīvs.
Vismaz kaut kas mums ir kopīgs.
Man ir maza dāvana no ceļojumiem.
Vissmalkākais Ēģiptes zīds.
Tas man atgādināja tevi.
Tava atgriešanās man ir dāvana.
Tātad,
tu neapprecējies.
Vai Cēzara armija nemāca smalkjūtību?
Par tevi noteikti cīnās simtiem vīru.
Daži.
Bet tu biji labāks par citiem.
- Tā nesaki! - Tā ir taisnība.
Tev jābūt laimīgai. Esi to pelnījusi.
Zinu. Es izskatos pēc monstra.
Nemaz.
Tu pazīsti šo rētu.
- Šo es ieguvu Ģermānijā. - Ģermānijā?
Citu nevaru tev rādīt. Es...
Zobenu izdūra cauri, domāju, ka nāve, un...
Kad es tur gulēju, es...
Iedomājos, kaut varētu tevi vēlreiz ieraudzīt un aprunāties.
Mesala!
Es tev kaut ko parādīšu.
Kādu dienu es tavu brāli nogalināšu.
Iespējams, es to izdarīšu pirmā.
Atminies, kā māte mēdza mūs iztraucēt.
Tagad to dari tu.
- Mums jāatgūst nokavētais. - Tas gan.
Tā ir satriecoša.
Pasaki man godīgi. Ieskaties man acīs.
Cik daudzi vīri tev palīdz apģērbties?
- Godīgs jautājums. - Jā.
Vai tas neizskatās pēc Zeva?
Tikai divreiz ātrāks.
Es zināju, ka tev patiks.
Izmaksāja padārgi.
Viņš ir tiešām skaists zirgs.
Ir gan.
Tu parunāji ar saviem ļaudīm.
Jā. Runāju ar vietējiem rabīniem
un vadītājiem, lielākā daļa vēlas mieru.
Kas ir pret mums?
Vietējie slepkavas un radikāļi. Mazsvarīgi.
Skaidrs, bet kurš?
Mesala, viņi ir mazsvarīgi.
Bet, Džūda, ja viņi ir mazsvarīgi, pasaki, kuri tie ir.
Kā viņus sauc?
Es vārdus nesaukšu.
Tātad tu neko nedarīsi,
lai arī vainīgos zini.
Godīgi sakot, neviens nav vainīgs, tikai apnikusi Romas apspiešana.
Vai saproti, kurš jāj uz šo pilsētu?
Vai es skaidri pateicu?
Nāve vai miers.
Visu citu esmu izmēģinājis.
Un viņi spļauj vectēva vārdu man sejā,
- un smejas par mani! - Ak mans dievs!
Pēc visiem šiem gadiem izklausies
pēc tā paša romiešu bāreņa pie mūsu namdurvīm.
Džūda, tu apsolīji palīdzēt!
Nē, es teicu, ka parunāšu ar ļaudīm. Es to izdarīju.
Man to nevajag. Vajag, lai tu viņus pierunā.
Ja tu to nespēj,
pasaki, kas ir mūsu ienaidnieki.
Mums vairs nav laika.
Džūda, lūdzu.
Lūdzu, palīdzi man.
Mesala, mani nevarēs piespiest uz to.
Džūda!
Mesala! Vakariņas!
Ejam kaut ko apēst.
Tā mūs sagaida Jeruzalemē?
Tribūns Mesala apsolīja, ka nekādu raižu nebūs.
Runāju ar prominentiem pilsoņiem.
Jūsu drošība ir augstākā prioritāte.
Kas tas ir?
- Paliec šeit. - Kāpēc?
Lūdzu.
Tirza?
Tirza, pagaidi mani.
Nē!
Kungs!
Testudo!
- Testudo! - Aizsargāties!
Pacelt vairogus!
Sagatavot bultas!
Džūda!
Lejā! Māt, lai Tirza pieliecas!
Atrodi, kurš to izdarīja, un nogalini!
Tu esi atbildīgs! Tiec galā!
Tirza, ej iekšā! Iekšā!
Kustieties!
Malā!
Atveriet durvis!
Uzlauzt durvis.
Atveriet durvis!
Dismes!
Ko tu izdarīji?
Vai saproti, ko tu esi izdarījis?
Sagatavojieties uzlauzt durvis!
- Skrien! - Slēpieties!
Bēdz. Bēdz!
Mēs esam Romas draugi.
Šī māja ir suverēna. Šī māja...
Simonides!
Visiem uz zemes!
- Pārmeklēt katru istabu. - Māt!
Velc visus šurp!
Man jārunā ar Mesalu Severusu. Viņš mani pazīst!
Ja viņi pretojas, nogaliniet.
- Nāc man līdzi! - Lūdzu, neatstāj viņus!
- Tirza! - Nāc te lejā!
Ko jūs darāt? Lieciet manu meitu mierā!
Pagaidiet, lūdzu! Nē!
Lūdzu!
Paklausieties!
Es sagūstu visus līdzzinātājus!
Džūda!
Kurš šāva bultu?
Kurš šāva...
Nē, pagaidiet! Lūdzu!
Pagaidiet! Skaties filmas online un lejuplādē subtitrus subtitri.do.am
Atzīsties noziegumā!
Neko neesam darījuši.
Atzīsti savu noziegumu, citādi apsūdzēs viņus!
Par ko apsūdzēs?
Mesala!
Mesala, palīdzi mums!
Mesala, lūdzu, palīdzi mums!
Pārmeklējiet ik istabu!
Mesala!
Bulta!
Kurš šāva bultu?
Brāli, nevajag!
Tur ir tavs draugs.
Mesala?
Mesala, lūdzu, palīdzi mums.
Tātad zeloti pie tevis nestrādā.
Mesala? Mesala?
Neviens no mums neko nav darījis, lūdzu,
aizsargā šo māju.
Tu dod pavēles.
Tas biju es.
Es to izdarīju, atzīstos!
Džūda, ko tu dari?
Lūdzu, ņemiet mani.
Mana ģimene neko sliktu nav darījusi.
Es atzīstos, lūdzu.
Viņš ir atzinies.
Zeloti sievietes neizmanto, Markus.
Viņas nevajag aizturēt.
Tu apsolīji ienākšanu bez incidentiem.
Tu melo vai sadarbojies?
- Tu mani sauc par nodevēju? - Mesala, kāda ir pavēle?
Mesala, lūdzu, nedari to.
Arestē viņus visus.
Arestē viņus visus!
- Aiziet. - Nē!
Celieties. Celties kājās.
Nē!
Ātri. Atvest arī kalpus.
Lūdzu, Mesala! Nē!
Drusus, tas ir neprāts! Neko sliktu neesam darījuši.
Sievietes uz krustu, vīrus spaidu darbos!
- Nē! Nē! - Džūda!
Es uzņēmos vainu!
Pārstāj.
Nomierinies, Džūda!
Netuvojieties.
Netuvojieties!
Nenāciet klāt! Citādi viņu nogalināšu!
Es viņu nogalināšu!
Zvēru, nogalināšu!
Tas viņas neglābs.
Kur viņas ved?
- Kur viņas ir? - Prom.
Viņu liktenis nav mūsu ziņā.
Atkāpies!
Viņi viņas nogalinās.
Mesala, es tevi lūdzu.
Es lūdzu tevi!
Lūdzu man palīdzēt kā brālis brālim.
Un tu manā vietā izvēlējies nodevējus!
Un viņi tevi pievīla.
Romai vajag asinis. Man tās ir jādod.
Paskaties uz mani, brāli.
Es tev neko tādu nenodarītu. Nekad...
Tu viņas abas nogalināji.
Lai kas notiktu, tā ir tava vaina!
Turpini iet!
Atkāpieties!
Džūda!
Estere.
Kur tu ej?
- Stāt! - Lūdzu!
- Kājās. - Lūdzu, apžēlojieties!
Kājās!
Es teicu, kājās!
- Ne šeit. - Lūdzu, viņam vajag ūdeni.
- Lūdzu! - Nekādu ūdeni viņam!
Palīdziet mums, kāds.
Dzer.
Paldies.
Tu darītu tāpat.
Celies, Džūda.
- Tagad. - Kusties.
Džūda!
- Kur jūs viņus vedat? - Uz Tīras ostu.
Spaidu darbos?
- Jūs nedrīkstat! - Mana ģimene.
Džūda.
TĪRAS OSTA
- Kusties! - Aiziet.
Kusties!
Numur 61.
Apsēdies.
Labā puse brīva!
Priekšgals gatavībā!
Ķerties pie airiem.
Airētāji, pacelt airus!
Lūdzu, kungs, šī ir kļūda.
- Mana ģimene ir nevainīga... - Tu viņus vairs neredzēsi.
Ne šajā dzīvē.
- Noliec to! - Seko man!
Bungas! Un...
Airēt!
Trijžuburi!
Kusties!
Mosties!
Ātri.
Jonijas ūdeņi!
Sastapšanās nenovēršama!
PĒC 5 GADIEM
Sekojiet bungu ritmam!
Kāpēc mēs esam tik lēni?
Nezaudēsim kauju, pirms esam sākuši.
- Nolaist kāpnes! - Kāpju lejā!
Sagatavoties kaujai!
Pilnu gaitu! Tā turēties!
Airus augšā.
Airus augšā!
Kāpēc tik lēni?
Mums viņi jāpamodina.
Nomainiet viņu.
- Nē, lūdzu. Man viss labi. - Ārā.
Es esmu... Lūdzu.
- Es teicu, ārā! - Lūdzu!
Esi beidzis!
- Ārā! - Es varu airēt! Esmu stiprs.
- Iedod man to! - Es jūs lūdzu. Nē!
Pietiek!
Nē, nevajag.
Nomainiet viņu.
Man vienalga.
Tikai izdzīvot.
Aizmirsti par viņiem!
"Tevis" vairs nav!
Šis kuģis ir jūsu ķermenis.
Bungas ir jūsu sirdspuksti!
Un jūsu dievs
ir Romas triumfs!
Ja šis kuģis grims,
jūs tāpat.
Ķēdes!
Pacelt trijžuburi!
Gatavi! Ātri!
Gatavi!
Sagatavoties!
Ķēdes!
Arī tu!
Katapultas gatavas!
Lielgabali gatavi! Atveriet eļļas mucas!
Mums kaut kas jādara.
- Mums kaut kas jādara. - Jādara gan.
Kad viņi iet garām, pieliekt galvu.
Kad viņi uzbrūk, pieņemt to.
Viņus nevar uzvarēt.
Uzkāp pa kāpnēm!
Viņus var tikai pārdzīvot.
Mēs kārtīgi iedzenam!
Tad no visa spēka atpakaļ.
Airus!
Nogremdēsim viņus.
Neviens grieķis uz mana kuģa neuzkāps.
Vai sapratāt?
Bungas!
Visi kopā!
Un...
Airēt!
- Katapultas. - Katapultas gatavas!
Uguns bumbas.
Un kustamies!
Lai šī kļūst par triumfa dienu
Romai!
JONIJAS JŪRA
Kaujas ātrumu!
Tuvojas!
Divdesmit deviņi!
Divdesmit astoņi!
Divdesmit septiņi!
Divdesmit seši!
Divdesmit pieci!
Ar pilnu jaudu!
Divdesmit divi!
Divdesmit viens! Divdesmit!
Trāpīts kuģim labajā pusē!
Trīspadsmit!
Divpadsmit!
Vienpadsmit! Desmit!
Airus iekšā!
Sagatavoties triecienam!
Bungas! Kur bungas?
Atpakaļ!
Un airējam!
Grieķi uz klāja!
Atpakaļ!
Atpakaļ pēc mana ritma!
- Palīdzi man! - Mirsti!
Rokas! Rokas uz aira!
Bultas!
Uzmani eļļu!
Turpināt airēt, ja gribat dzīvot!
- Visas rokas uz klāja! - Pretēji!
Turpināt airēt!
Airēt prom!
Sekot bungām!
Turpināt airēt, ja gribat dzīvot!
Prom no manis!
- Jūs visi, romieši, mirsiet! - Turpināt airēt!
Šī tagad ir grieķu jūra!
Atpakaļ!
Jāturpina kustēties.
Jāturpina kustēties!
Visi! Paklausieties mani! Jāturpina kustēties!
Ja slinkosim, visi mirsim.
Rokas uz airiem!
Rokas uz airiem! Es skaitīšu!
Un airēt!
Un...
Airēt!
Kopā...
Un airēt!
Un...
Airēt!
Un airēt!
Labajā pusē sagatavoties triecienam!
Mesala!
Mesala, no Jonijas jūras pienākusi ziņa.
Astroea kaujā tika zaudēta.
Grieķu nemiernieki uzbruka mūsu kuģiem.
Izdzīvojušie?
Visa trešā flote zaudēta.
Visi miruši, līdz pēdējam vīram.
Cēzars prasa, lai mēs atriebjamies.
Cik ilgi tu biji galeru vergs?
Nekad neko nevar zināt.
Bīstama teritorija. Pirāti un marodieri.
Un kas esat jūs?
Tas, kurš bez ķēdēm.
Ar ķēdēm izskalots krastā, mugura vienās strīpās.
Tu biji galeru vergs. Cik ilgi?
Piecus gadus.
Par ko tevi apsūdzēja?
- Neko neesmu pastrādājis. - Es arī nevainoju.
Es jautāju, par ko tevi apsūdzēja.
Par musināšanu.
Nopietna apsūdzība.
Man tevi būs jāatdod romiešiem.
Nē. Nē.
Tu esi izbēdzis cietumnieks.
Pretējā gadījumā mana nometne tiks pakļauta briesmām.
Viņi mani nogalinās.
Protams.
Izlaidīsim viņu ārpus garnizona,
pirms dosimies uz Jeruzalemi.
Uz Jeruzalemi.
Es esmu no turienes.
Man tur ir ģimene.
Tavas privātās lietas mani neinteresē.
Piedalāties kaujas ratu sacīkstēs?
Ar to nodarbojas jauni vīri.
Veci vīri liek likmes uz jauniem vīriem, kuri brauc ar kaujas ratiem.
Kā jūs piedalīsities, ja jums ir tikai trīs zirgi?
Alija ir slima, bet tā ir mana dilemma.
Nē. Viņa mirst.
Es viņai varu palīdzēt.
Es zirgus pazīstu.
Esmu redzējis iepriekš, to sauc par ienāšiem.
To var ārstēt ar ogli.
Es viņai varu palīdzēt.
Viss, ko lūdzu,
paņemiet mani līdzi.
Ļaujiet atrast ģimeni.
Vai vismaz uzzināt, kas ar viņiem notika.
Kā tevi sauc?
Džūda.
Džūda Ben-Hurs.
Darījums ir sekojošs, Džūda Ben-Hur.
Tu man esi savu dzīvību parādā.
Sagaidu, lai šis rēķins tiek samaksāts.
Atbrīvojiet viņu.
Nogalināt spitālīgo!
Paskaties uz sevi!
Nogalināt spitālīgo!
Nedariet tā! Lūdzu!
- Šis vīrs ir jūsu kaimiņš. - Pagaidiet!
- Tora mums māca... - Pagaidiet! Pārstājiet!
...mīli savu tuvāko kā sevi pašu.
Pagaidiet. Pārstājiet!
Pārstājiet.
Naids, dusmas, bailes.
Meli, ar kuriem viņi jūs vienu pret otru nostāda.
Kad noliksiet malā naidu, ko viņi jūsos ieliek,
sapratīsiet,
ka mīlestība ir mūsu patiesā daba.
Vai redzat, kas šeit notiek?
Piemini manus vārdus, Mesala, tā ir inde.
Bet šis vīrs cilvēkiem piedāvā ko vairāk
un mierina ar līdzjūtību.
Šis Nācaretes Jēzus
ir bīstamāks nekā visi zeloti kopā.
Mosties. Aiziet.
Celies augšā. Augšā.
Augšā. Laba meitene.
Augšā. Aiziet.
Ilderim.
Laba meitene. Malacis.
Malacis. Lūdzu.
Lūdzu.
Malacis.
Viņa izskatās labi.
Nē, vēl ne.
Ogli gan viņa ēd.
Ļoti labi.
Alija.
Man bija tieši tāda kā viņa.
- Tiešām? - Jā.
Tad tu tiešām zirgus pazīsti.
Paldies,
Džūda Ben-Hur.
Viņi ir iejūgti nepareizi. Alijai jābūt šeit.
Kadīm?
Nav tava darīšana.
Ieklausies manī. Kad viņi sāks jāt galopā...
Džūda.
...viņi aizbēgs.
Zirgus! Notveriet zirgus!
Apstādināt zirgus!
- Nost! Nost! - Stāt! Stāt!
Ilderim, uzmanies.
Ilderim, pamūc malā!
Mūc malā!
Kadīm!
Alija!
Apstādini viņu!
- Kadīm! - Stāt! Stāt!
- Alija! - Džūda, nē!
Alija...
Nē, Džūda!
Turies!
Alija.
Še, ņem pavadas.
Vai viņa ir ievainota?
Alija...
Viss kārtībā.
- Viss labi. - Mierīgi, meitēn. Mierīgi.
- Mierīgi, meitēn. - Kā tu zināji?
Es viņam teicu, ka Alijai jābūt iekšpusē.
Nav kādu laiku skrējusi. Nespēja turēt tempu.
Kad viņa izjauca ritmu, samusināja citus.
Kadīm.
Kā viņam ir?
Nav labi.
Kā gadījās, ka tevi uzreiz nenogalināja?
Esmu dzimis ciešanām.
Bagāts ebrejs lemts lēnai nāvei.
Varu iedomāties, ka daudziem Romā tas šķita aizraujoši.
Vai kādreiz ir bijis kāds vēl apsēstāks ar piedauzīgo?
Cilvēki mirst badā, masas tiek paverdzinātas,
un Cēzara pavēle ir mazāk maizes un vairāk arēnu.
Bet es nevaru sūdzēties.
Viņu pārmērības pilda manus maciņus.
Vai tāpēc dodies uz Jeruzalemi?
Būs iespēja sacensties.
Prefekts sevi pagodinās ar milzīgu arēnu
un savu čempionu, Mesalu.
Mesalu Severusu?
- Ceru, ka tā jūs sasildīs. - Paldies.
Mīļi sveicieni ģimenei.
- Paldies. - Lai Dievs jūs sargā!
Estere.
Priecājos tevi satikt, Saimon. Lai Dievs sargā.
Ester, kas tur ir?
Mans vīrs.
Es pēc tevis ilgojos.
Tik ļoti.
Džūda.
Džūda. Džūda.
Džūda.
Man nevajadzēja bēgt.
Tad arī tu būtu nogalināta.
Tad es būtu mirusi kopā ar ģimeni.
Labāk nekā palikt vienai ar vainas apziņu.
Piepildīju savu dzīvi citādi.
Kalpojot citiem?
Es atradu cilvēkus, par kuriem rūpēties. Cilvēkiem, kuriem es biju svarīga.
Kad varu, stāstu Dieva vārdu.
Jēzus vēsti.
Galdnieks, kurš bija laipns pret tevi,
kad neviens cits nebija.
Esmu redzējusi viņa mazos laipnības žestus,
bet daudz lielākus, kā to dara citi cilvēki.
Piecus gadus katru dienu es sev uzdevu šos jautājumus.
Kas notika ar tevi?
Kas notika ar māti un māsu?
Vai viņas sita krustā?
Kur viņas apbedīja?
Es nezinu.
Kāds noteikti zina.
Mesala.
Viņš ir kļuvis par Romas Jūdejas lepnumu.
Viņš ir garnizona komandieris, kaujas ratu sacīkstēs jāj Cēzara vārdā.
Tu nespētu viņam tuvoties.
Tu viņam netuvosies.
Celies augšā.
Tu nevari palikt Jeruzalemē. Šī nav vieta...
Nē, es esmu drošībā. Palieku būdiņā ārpus dārza vārtiem.
Atradīšu veidu, kā mums būt kopā, ja tu vēl to vēlies.
Gaidi ziņas no manis.
Džūda?
Šarlatāni, reliģiskie ideologi,
svētie cilvēki.
Mēs strādāsim ar vietējiem.
Arestēsim.
Tiem, kuri ziņu nesapratīs,
mēs atbildi atradīsim.
Kas tas?
Dāvana no ziņneša ar aicinājumu satikties.
- Kur? - Viņš teica, ka tu zināsi.
Nebaidieties no zelotiem.
Viņi cīnās un sabrūk.
Neesmu daudz mainījies, vai ne, brāl?
Ko tu gribi?
Kur ir mana mamma un māsa?
Mirušas.
Vai bija ātra nāve?
Kur viņas apbedītas?
Tu piespiedi mani to darīt, Džūda.
Tu devi priekšroku zelotiem.
Klau, Džūda, tavs lepnums...
Uz priekšu! Ātri!
Aplenkt māju!
Cauri vārtiem!
Gļēvulis.
Noķert viņu! Neļaut viņam aizbēgt!
Estere.
Ticība tevi atgrieza pie manis.
Tā pati ticība ļāva tev izdzīvot.
Tā nebija ticība.
Ticība nebija pietiekami stipra.
Tas bija naids.
Es kļuvu par naidu.
Tas man ļāva izdzīvot.
Atlaid Mesalu.
Neredzi, ka mums dota otra iespēja?
Ja tērēsi to naidam, tu tik un tā esi vergs.
Kas man vēl atlicis?
Es.
Tev esmu es.
Mesala bija zemē, kad mēs ienācām.
Bija vismaz viens vīrs, aizbēga pa balkonu.
Vai tie bija zeloti?
Nezinu, prefekt.
Un Huru mājā.
Tu biji uniformā.
Uzbrukums tev ir uzbrukums Romai.
Jārāda piemērs.
Kāda ir vērtības attiecība starp ebreju un romieti?
Desmit pret vienu.
Es teiktu, divdesmit.
Atvest divdesmit ebrejus no ielas.
Imperatora vārdā sodīt ar nāvi.
Liec cilvēkiem saprast, Mesala,
piedošanas dienas ir pagājušas.
Pieci, seši, septiņi, astoņi, deviņi,
10, 11, 12, 13, 14, 15, 16...
Ko jūs darāt? Neko neesam izdarījuši!
- Markus! ...17, 18, 19.
Man ir divas!
Mums ir 19! Vienu ņem, otru atstāj!
Džūda!
Vai esi bijis kalna nogāzē?
Vai redzēji 20, ko sita krustā?
Kādus divdesmit?
Klīst runas. Huru mājā uzbruka romietim.
To izdarīji tu.
Ja cilvēki ir miruši, to izdarīja Roma.
Tu mēģināji nogalināt Mesalu.
Teicu, lai turies pa gabalu no viņa. Es tevi brīdināju!
Neļaušu staigāt nesodītam par to, ko viņš mums nodarījis.
Es to nespēju.
Redzēju, kā nogalina manu tēvu.
Zinu, cik ļoti gribas savas sāpes izgāzt uz citiem.
Par to, kas ar viņām notika, jāsaņem taisnīgs sods.
Šeit tev nekā vairs nav.
Nekā.
Tev jāsaprot pasaule, kurā tu dzīvo, Džūda.
Pasaule, kurā tu dzīvo, pieder Romai.
Viņu likumi.
Viņu vara.
Ielās ar viņiem nevar cīnīties.
Bet to var darīt citādi.
Arēnā.
Arēnā
likumi nepastāv.
Nav ne labā,
ne ļaunā.
Ir tikai sports,
nevis atriebība.
Dari, kā patīk.
Rādi viņiem šovu, cilvēki tev uzgavilēs.
Cik nožēlojami, ja vienīgais dzinējspēks ir alkatība.
Tu baro manus skaistuļus.
Nedomāju, ka tu mani pazīsti.
Pieci gadi vergu kuģa apakšā.
Es zinu, kas motivē.
Pieci sāpju gadi pēc divdesmit priviliģēto kārtā,
un tev šķiet, ka kaut ko zini par ciešanām.
Tava situācija nav unikāla, Džūda.
Ne arī tu pats.
Mans dēls sacēlās par brīvību.
Viņu nodēvēja par dumpinieku.
Vilka cauri ielām, pārgrieztu rīkli kā cūkai.
Esmu izgājis cauri "visiem romiešiem jāmirst" fāzei,
tāpat kā tu.
Visi romieši nemirs.
Viņi nevar nomirt.
Tu viņus tik ātri nespēsi nogalināt.
Ja Mesala ir Romas lepnums,
atņem viņu lepnumu.
Uzvari viņu arēnā.
Parādi viņiem kaunu, ko viņi sapratīs.
Mani apsūdzēja.
Man bija jābūt mirušam.
Viņi neļaus man piedalīties.
Viņi ir romieši, Džūda.
Par īsto cenu viņi ļaus darīt jebko.
Es nesu sveicienus un apsveikumus
jūsu spēļu atklāšanā, prefekt.
Šī ir slēgta sapulce. Ejiet prom.
Nenāku, lai sagādātu nepatikšanas.
Es mīlu sportu tāpat kā jūs.
Kur es varu likt likmes?
Par ko būs derības?
Par maniem kaujas ratiem.
Likmju pieņemšana ir slēgta.
Trīs tūkstoš zelta gabalu.
Nav pietiekami, lai jūs pārdomātu?
Ja tas nav pietiekami, kā būtu ar šo?
Es došu 3 pret 1 uz visām likmēm.
Esmu atvērts.
Ļoti dāsni tik spēcīgā konkurencē.
Es nelieku likmes pret konkurentiem.
Es lieku likmi par to, ka mans jātnieks uzvarēs
Mesalu.
Šāda likme nav ierasta.
Un nav pieņemama.
Kam nav pieņemama?
Visiem pilsoņiem, kuri gaidīs, kad jūs uzvarēsiet manu vīru?
Jūs viņu uzvarēsiet, vai ne?
Viņš ir parasts ebrejs.
Atvainojiet. Piemirsu to pateikt.
Jūs esat sakāvuši veselu tautu.
Nedomāju, ka vienu vīru pieveikt būs grūti.
Jūs esat uzkāpis uz slidenas takas.
Mana nauda
pret jūsu lepnumu.
Šķiet taisnīgi.
3 pret 1 nav pietiekami? Kā ar 6 pret 1?
Noruna ir tāda,
ja mans dalībnieks pirmais šķērso līniju,
visas apsūdzības pret viņu tiek dzēstas.
Jebkādas.
Labi.
Šo atstāšu te
līdz sacensību beigām.
Afrikāni! Kā sauc jātnieku?
Tu viņa vārdu zini.
Džūda!
Saīsini pavadas!
Aiziet, aiziet, aiziet!
Aiziet!
Paej uz priekšu!
Labi. Turpini.
Labi.
Labi. Kļūs vēl labāk.
Neko neredzēju.
Arēnā
uzmanies no jātnieku trikiem.
Divi jātnieki sadalās, saspiež tevi
un pagrūž zem saviem riteņiem.
Tos sauc par "vārtiem".
Man tikai jātiek pie Mesalas.
Domā, ka viņi tev to tāpat ļaus?
Nē. Arēna ir asiņains sports,
bet tas ir sports.
Tev jāzina stratēģiju.
Skaidrs?
Estere.
Ester, man ar tevi jārunā.
Mums nav par ko runāt.
Es sacentīšos ar Mesalu arēnā.
Vienīgais veids, kā tam pielikt punktu.
Lūdzu.
Tu vienmēr rūpējies par manu ģimeni.
Ja atradīsi viņu kapus,
aproc mūs kopā, Dieva mierā.
Džūda, neatmet cerību.
Tev jātic, ka ir labāks veids.
Nav gan.
Mesala jāj kā velns.
Viņš darīs visu, lai uzvarētu.
Pagriezienā sasvērsies uz viena riteņa.
Tev jāiemācās pieliekties.
Galvenais ir līdzsvars, Jūda.
Protams, bīstams manevrs,
bet ar drosmi un treniņu to var iemācīties.
Tā ir spina.
Tur būšu es.
Es tevi vadīšu.
Kad sākas sacīkstes, nemēģini nokļūt vadībā.
Atpaliec. Ļauj, lai citi cīnās par priekšējām pozīcijām.
- Un vislabākā stratēģija... - Bet, ja esmu aizmugurē,
kā es nokļūšu līdz viņam?
Sacīkstes jūs savedīs kopā.
Ar katru veikto apli
kļūs arvien mazāk un mazāk kaujas ratu.
Tāpēc ir svarīgi turēties aizmugurē.
Un atceries, Džūda, tas, kurš pirmais finišā,
mirst pēdējais.
Mesala.
Viņa tevi grib.
Mesala! Mesala!
Nomierinieties.
Mesala! Mesala! Mesala!
Mesala!
Tu nedrīksti ar viņu sacensties.
To nevar apstādināt.
Lūdzu, atceries, ka Džūda ir tavs brālis.
Huri ir tava ģimene.
Pagātne man ir zudusi.
Ikvienam no mums ir izvēle.
Jūs ar Džūdu varat visu vērst par labu.
Kā?
Diskvalificē viņu
vai diskvalificē sevi.
Lai mani uzskata par gļēvuli? Labāk es miršu.
Jā, kāds no jums mirs.
Šeit uzvaras nebūs.
Tātad esi nākusi, lai lūgtu man publiski pazemoties.
Nē, Mesala.
Atnācu pateikt, kādu elli tu izraisīsi.
Dievs soda, tāpat Dievs arī piedod.
Mums ir dažādi dievi.
Markus!
Viņa lūdz pārāk daudz.
Džūda.
Celies augšā.
Tu viņu pazīsti?
Nē.
Tad viņš ir zaglis.
Ņem viņu un dod viņam zagļa atlīdzību.
Nē, Džūda Ben-Hur.
Tu neatceries.
Es tevi atceros.
Nekad nevar aizmirst vīru, kas turējis nazi pie tavas rīkles.
Es viņu nogalināšu!
Es viņu nogalināšu! Es zvēru!
Drusus! Kas ar tevi noticis?
Zinu, kur ir tava ģimene.
- Mana ģimene ir mirusi. - Nav gan.
Viņš melo.
Roma netur cietumniekus, tā soda ar nāvi.
Pilāts pavēlēja tavu ģimeni sist krustā,
bet es viņas pārtvēru.
Aizsūtīju uz alām pie Timna Sēras.
Lūdzu, samaksā man,
un es tevi aizvedīšu pie ģimenes.
Man jāiet viņam līdzi.
Ilderim, tev mani jālaiž.
Es tevi lūdzu. Ja vispār pastāv iespēja, ka viņas ir dzīvas...
Viņas ir.
Ļauj viņam piecelties.
Sagatavo viņam zirgu.
Es atgriezīšos, zvēru.
- Ņem to. - Kamdēļ?
Viņš ir romietis. Pietiekams iemesls.
Kāpēc lai tu viņas glābtu?
Mesalas dēļ. Viņš mīlēja tavu māsu.
Ja viņš pats viņu neglābtu,
es glābtu viņa paša dēļ.
Džūda, lūdzu, pagaidi.
Māt?
Ak mans dievs, tu esi dzīva.
Māt, tas esmu es, Džūda.
Te Džūda.
Džūda?
Te Džūda.
Tavs dēls.
Es ilgojos pēc sava dēla.
- Māt, es esmu šeit. - Nē.
Viņš ir laukā, spēlējas saulē.
Nē, es esmu Džūda.
Tu nevari mums palīdzēt.
Tirza, kas noticis?
Ja tu mūs mīli, aizmirsti par mums.
Kas noticis?
- Tu neesi mans zēns! - Māt, kas tev vainas?
Mums ir lepra. Laukā.
- Mēs esam slimas, Džūda! - Mums ir lepra!
- Ved viņu laukā! - Mums ir lepra!
- Ved viņu laukā! - Džūda, laukā!
- Ej prom! - Ved viņu laukā!
Ej prom!
Gesij, viņas mirst. Ļauj mums viņas aizvest.
- Viņām ir lepra. - Džūda, lūdzu.
Es darīju, ko varēju. Labāk ir tā...
Es atgriezīšos pēc viņām.
Viņas ir lepras slimnieces, uz ielas būtu mirušas!
Es atgriezīšos!
Džūda, es mēģināju. Es viņas izglābu!
Tu viņas neizglābi!
Tu viņām lēmi dzīvi, kas sliktāka par nāvi.
Dzīvei, kas sliktāka par nāvi!
Viņš samaksās par to, ko mums nodarījis.
Jeruzalemes ļaudis!
Romas draugi!
Mēs godinām cilvēka spēku!
Tu, idiots!
Tūlīt atnes to!
Šodien šeit sapulcējušies vīri
no Persijas,
Grieķijas,
Arābijas,
Sīrijas,
Etiopijas,
Ēģiptes,
Jūdejas.
Un no neuzvaramās
Romas!
Dod man vien pelnīto daļu rūgtā gala.
Tu to paveiksi. Vienreiz.
Laba meitene.
Šajā arēnā mēs izrādām cieņu Cēzaram
un sakām paldies par viņa labvēlību
un žēlastību.
Lielā arēna tika būvēta desmit gadus.
Pirmo reizi Jūdejas vēsturē
jums būs tas gods to baudīt.
Gatavs?
Nerādi tik bažīgu vaigu.
Reiz gudrs vīrs man teica:
"Tas, kurš pirmais finišā, mirs pēdējais."
Labs padoms.
Viņi sacentīsies slavas dēļ.
Jūs redzēsiet, kā viņi cīnīsies goda dēļ.
Jūs redzēsiet, kā viņi jūsu dēļ mirs!
Tev nevajadzēja atgriezties.
Tev vajadzēja mani nogalināt.
Es to darīšu.
Džūda! Džūda! Atpaliec!
Kas notiek?
Izbaudi šo apli!
Nākošajā es tevi nogalināšu!
Atpaliec!
Mana bruņucepure.
Pasteidzieties!
"Vārti", Džūda! "Vārti"!
Labs gājiens, Džūda. Malacis.
Še tev vēl viens triks!
Savākt viņu!
Novākt viņu! Ātri, novākt viņu!
Ātri, likt uz nestuvēm.
Pasteigties!
Aiziet! Aiziet.
Atkāpties!
Ātrāk! Kustieties!
- Nost no ceļa! - Atkāpties!
Uzvelc mūs augšā!
- Kusties! - Nost no ceļa!
Ātrāk!
Es tevi nogalināšu!
Vai jūs neesat romieši?
Aiziet, Mesala!
Zirgi!
Aiziet, Alija!
Aiziet, aiziet!
Džūda! Džūda! Džūda!
Džūda! Džūda!
- Būt otrajam nav kauns! - Sacenšamies tagad!
Aiziet! Aiziet!
Aiziet!
Vai nu ir jautri, brāl?
Mesala!
Džūda! Džūda! Džūda!
Un airēt!
Jā!
Aiziet!
Kusties!
Saīsini pavadas, Džūda!
Džūda! Džūda! Džūda!
Aiziet, Džūda!
Nogalini viņu!
Mesala, nogalini viņu!
Džūda!
Džūda! Džūda! Džūda!
Džūda! Džūda!
Džūda! Džūda! Džūda!
Pagaidiet.
Apsveicu, afrikāni.
Saņem savu vinnestu.
Līdzjūtība ar zaudējumu.
Zaudējumu?
Paskatieties uz viņiem.
Viņi vēlas asinis.
Tagad visi ir romieši.
Džūda?
Kas vainas?
Tu vinnēji. Jāsvin.
Vai zini, kas mūs sagaida tālāk?
Bagātības, ko varam nopelnīt Romā?
Bezjēdzīgi bez nekā klīst pa tuksnesi.
Kas tā par dzīvi?
Labāka par vientulību.
Vienīgā dzīve, ko pazīstu.
Atrodi pats sev kaut ko.
Pēteri.
Jēzus!
Kareivji!
- Jēzus no Nācaretes... - Stāt!
Cēzara vārdā jūs esat arestēts.
Pēteri! Neraizējies.
Ne jau jums.
Visi, kas zobenu ņem, no zobena ies bojā.
Jēzus! Jēzus!
Dārgais Dievs, lūdzu, palīdzi mums!
Viņš ir mūsu Glābējs! Laidiet viņu!
Lūdzu, palīdziet!
Estere!
Jūs dzirdējāt, atkāpties!
Estere?
Blēdis!
Kusties!
Viņam ūdeni nevajag.
Viņam ūdeni nevajag!
Dzer. Lūdzu, dzer.
Nevajag viņam ūdeni.
Nē, Džūda.
Savu dzīvi
es atdodu pēc paša brīvas gribas.
Tēvs,
piedod tiem,
jo tie nezina, ko tie dara.
Mēs esam dziedinātas.
Kā tas varēja notikt?
Es viņas aizvedīšu.
Nāciet.
Jūs esat brīvas.
Es viņu zaudēju.
Es zaudēju savu brāli.
Nē, tev jātic, Džūda.
Es tevi redzu.
Nestāvi tik tālu. Nāc tuvāk.
Nāc paskaties, ko tu man nodarīji.
Es tik viegli neaiziešu.
Kamēr dzīvošu, es tevi vajāšu.
Un ja es miršu, aizvilkšu tevi līdzi zem zemes!
Ar pēdējo elpas vilcienu izvilkšu dzīvību no tevis!
Nē.
Es izveseļošos un zvēru,
kad tā notiks, es tevi nogalināšu!
- Vairs nekādu slepkavību. - Tu to man nodarīji!
- Nekādu slepkavību. - Tu to man nodarīji!
Atceries, kad mēs bijām jauni?
Es biju ievainots un tu mani nesi,
izmantoji visu savu spēku, cik ilgi vien varēji.
Es vairs nespēju cīnīties.
Nespēju ienīst.
Es spēju vairs tikai tevi nest.
Džūda, piedod man.
Nē, piedod tu man.
Piedod man.
Tajā dienā notika daudzi brīnumi,
arī nākamajās.
Pagāja laiks,
piedošana un sapratne apvienoja ģimeni.
Lai dotu cerību un solījumu labākai dzīvei.
Lai cīnītos par labestību,
pabeigtu sacīkstes,
saglabātu ticību.
Neatskaties, Džūda.
Tava dzīve ir tev priekšā.
Esi gatavs, brāli?
LATVIAN